ДОБРОЧЕСНІСТЬ СУДДІ ЯК ДЕОНТОЛОГІЧНА НОРМА ЙОГО/ЇЇ ПОВЕДІНКИ - Кравчук, Валентина (Актуальні проблеми правознавства, 2024)
Стаття присвячена дослідженню доброчесності як деонтологічної норми поведінки суддів, обґрунтовано доконечність цієї вимоги до суддів, проаналізовано змістові характеристики доброчесної поведінки та показники (індикатори) недоброчесної поведінки суддів. Судді зобов’язані демонструвати і пропагувати високі стандарти поведінки, тож доброчесність судді можна розглядати як результат неухильного дотримання етичних стандартів і принципів у поведінці кожного судді, а відтак доброчесність є деонтологічною нормою поведінки і є обов’язковою вимогою до професійної (як і позапрофесійної) діяльності судді. Доброчесність суддів сприяє формуванню довіри і поваги до судової влади загалом. Тож судді мають докладати усіх зусиль, щоб їх поведінка була бездоганною і безсумнівно виглядала такою з позиції стороннього спостерігача. Змістові показники (індикатори) доброчесності/недоброчесності суддів мають чітко визначатися, а механізм перевірки на доброчесність судді (кандидата на посаду судді) має бути прозорим та зрозумілим, чого ще не вдалося повною мірою досягти розробникам тих Індикаторів, які використовуються ГРД.